1700-LUVUN LOPULLA
JÄRJEN AlKAKAUSl
KESKlVl lKKO
Apua.
RUOKAVARASTOT HUPENEVAT
SÄÄSTÄ RUOKAA, SYÖVÄHEMMÄN
PARONl VON MÜNCHAUSENlN SElKKAlLUT
HENRY SALT & POlKA
TYTÄR
Kun aurinko nousi Juustosaaren ylle -
ja heitti pitkiä varjoja makkarapensaisiin -
ja valaisi hunajapuiden latvat -
ja lämmitti savulohipellot -
minä, paroni von Münchausen, joka tunnetaan siitä -
että puhun aina totta ja vain totta. . .
Tiukemmalle! -Paikallasi.
Miten minusta voi tulla näyttelijä, jos lennän taivaan tuuliin?
. . . kotimaassani -
missä yritin järjestää koulutusta -
ahdasmielisille ja epäuskoisille maanmiehilleni.
Nostimme ankkurin ja purjeet.
Nostimme ankkurin ja purjeet!
Aaltoja. Aaltoja!
Hemmetti.
Olemme näyttelijöitä. Missä hitossa on avustajat?
Kuolleena. -Kaikkiko?
ltsemurha. Ei liity mitenkään teidän näyttelijänlahjoihinne.
Onni koetteli minua. Jouduin kohti valaan kitaa -
joka oli niin suuri ja syvä -
että edes teleskooppini ei näyttänyt sen loppupäätä.
Miten paronin nyt käy?
Hän näyttää olevan lopussa.
Sellaisina hetkinä nuuska voi olla todella hyödyllistä.
Himpurat ja hutkulat!
Missä ne aallot viipyivät?
Senkin saamaton ääliö.
En se ollut minä vaan hän! -En se ollut minä vaan hän!
Meidän pitäisi olla ammattilaisia, eikä tarkoitus ole kuolla!
Sally!
Pysy täällä tai laitan oven lukkoon.
Missä veljeni on? -Ei sinulla ole veljeä.
Miksi siinä sitten lukee ''Henry Salt & poika''?
Ei olisi pitänyt opettaa sinua lukemaan. Niin vain on tapana.
Ei. Sulttaanin vaatimukset eivät ole vieläkään järkeviä.
Rauha voi perustua vain järjelle.
Olen pahoillani, herra Jackson.
Ensimmäinen näytös ei oikein onnistunut. Teknisiä ongelmia. . .
Älkää pyytäkö anteeksi. Teitte parhaanne näissä olosuhteissa.
Anteeksi.
Upseeri joka vaaransi henkensä tuhoamalla -
kuusi vihollistykkiä ja pelastamalla kymmenen vankina pidettyä miestä.
Olemme kuulleet teistä paljon. -Niin varmaan.
Otatte aina riskejä. -Tein vain parhaani.
Teloittakaa hänet heti. -Kyllä.
Tuollainen käytös heikentää helposti kuria.
Muut yrittävät elää yksinkertaista, tavallista elämää.
Tilanne on jo vaikea ilman tunteellisia veneenkeikuttajia.
Konstantinopoli!
Mahtavan turkkilaisen hovi. Onpa yllättävää -
että ohimenevä tuuli heitti minut tänne.
Ehkä minun pitäisi antaa sulttaanille pari opetusta.
Hänen korkeutensa sulttaani rakasti hyvää viiniä -
eikä osannut kieltäytyä vedosta. Hän maksoikin paheistaan kalliisti.
Valetta! Senkin huijarit! En hyväksy tällaista.
Lopettakaa!
Loukkaavaa. En ole eläissäni nähnyt tällaista roskaa.
Ette tiedä, mitä puhutte.
Loistavan illallisen jälkeen. . . -Kuuluuko tuo näytelmään?
Poistukaa lavalta.
Tuo roisto on huijari. Minä olen paroni von Münchausen.
Meillä on näytelmä kesken. -Teillä on pilkanteko kesken.
Näyttelette minua kuin olisin naurettava vitsi.
Mitä kirottua?
Esirippu!
lrti!
Hän pilaa näytelmän.
Tee jotain. Minun on puhuttava yleisölle.
Naiset ja herrat. . .
Olen hyvin pahoillani. Vannon että. . .
Hei. -Hei.
Kauniita naisia.
Teillä on hyvä maku. -Kaikki muu onkin päin mäntyjä.
Hei, meillä on näytelmä kesken. . . -Luoja! Berthold!
Kuka on Berthold?
Miten ihmeessä. .? Loistavaa nähdä sinua.
Miten jalkasi voivat?
Missä muut? Albrecht!
Adolphus! Gustavus! Uskomatonta. Mahtavaa.
Olen Bill. -Vieläkö hän on täällä? Ajakaa hänet ulos.
Mikä hätänä? -Aloitamme kohtauksen alusta.
Kuka tuo on? -Joku vanha hullu.
Paroni von Münchausen. -Oikea paroni von Münchausen.
Aivan. Saanko kysyä, kuka te olette?
Olen vastuussa tämän teatterin luvista.
Jalosukuinen Horatio Jackson.
Hän on voitolla sodassa ja pelastaa kaupungin.
Menkää pois.
ldiootti! Vain minä voin lopettaa sodan.
Voin lopettaa sen, koska aloitin sen. Olen syypää koko sotaan.
Todellisuudentajunne ei ole oikein todellinen.
Todellisuutenne on valheita ja hölynpölyä.
Ylpeänä voin sanoa, ettei minulla ole minkäänlaista tajua.
Hän tarvitsee lääkärin. -Lääkärin?
Jatkamme esitystä.
Älkää. Olkaa järkevä.
Jos emme jatka, joudumme turkkilaisten kynsiin.
Lordit, naiset ja herrat. Paroni von Münchausen käytettävissänne.
Oletteko törmäillyt neniin viime aikoina?
Laula jotain!
Useimmat teistä eivät muista seikkailujani.
Mutta vannon, että ne ovat totta.
Totuus on se, että olen tämän sodan syy.
Entä turkkilaiset? -Tämä on rajakiista.
Taistelemme meriteistä. -Se oli viime kerralla.
Voi teitä typeryksiä.
Jos sallitte herrasmiehen sanoa pari sanaa -
paljastan teille tämän sodan todellisen syyn.
Sen jälkeen kun. . . Luoja.
Palattuani Egyptistä -
mahtava turkkilainen otti minut lämpimästi vastaan.
Hänen korkeutensa sulttaani.
Hän tunsi maineeni ja arvosti minua kovasti.
Hän oli niin iloinen seurastani -
että päästi minut haaremiinsa.
Eräänä päivänä hän toi minulle pullon Tokaijia.
Mitä sanotte? -Ei hassumpaa.
Parahin paroni, tämän parempaa ei ole olemassakaan.
Puppua!
Voin hankkia tunnin sisään paljon parempaa Tokaijia -
Wienin keisarillisesta kellarista, vain 1 500 kilometrin päästä.
Jos en onnistu, saatte katkaista kaulani.
Mistä te lyötte vetoa? -Hyväksyn.
Saatte viedä aarrekammiostani niin paljon kuin vahvin mies kantaa.
Selvä! Antakaa kynä ja mustetta, niin kirjoitan keisarinnalle.
Berthold!
Olen tulossa! Kirottua. Minun on mentävä.
Vie tämä Wieniin keisarinnalle.
Hän antaa sinulle pullon viiniä. Tuo se minulle.
Miten olisi pieni ohjelma, sillä aikaa kuin odotatte?
Sävelsin lyhyen oopperan. Haluatteko kuulla pari laulua?
Se on komedia. Sen nimi on ''Kiduttajan oppipoika''.
Tämä on alkusoitto.
Esirippu. . .
Esiripun takana on tyypillinen kidutuskammio.
Yosrick, nuori oppipoika, laulaa iloisena uudesta työstään.
Kiduttajan oppipoika Töihin iloisena rientää
Minä taittelen ja nujerran Ja ammattia harjoitan
Ihmisiä pelotan
Mutta huonot ajat käsillä on On kammioni asiakkaaton
Neljäs näytös tapahtuu teurastamossa. Todellista farssia.
Aloitamme eunukin laululla ''Pelit poikki parhaina päivinäni''.
Mein Herz, mein Herz
Pelit poikki parhaina päivinäni Ympärilläni kauniita naisia
Eunukin elämä on rankkaa
Suokaa anteeksi. -Kuunnelkaa tämä aaria.
Elämä on kuin peliä
On tärkeää voittaa
Missä hitossa on Berthold?
En tiedä.
Kolme ja puoli minuuttia aikaa. Sulttaani katkaisee kaulani.
Siinäkö kaikki?
Se ei ollut minusta hauskaa. Oliko sinusta?
Tämä ei ole vitsi vaan veto. -Veto?
Hän nukkuu. Kuorsaus kuuluu noin tuhannen kilometrin päästä.
Hän nukkuu puun alla Belgradin lähellä.
Hänellä on pullo vierellään. -Kunhan ei ole koskenut siihen.
Mikä on tuulennopeus, Gus? -Kolme solmua.
Moderni mies olen Ja nykypäivänä
On oltava raaka Ollakseen ystävällinen
Moderni mies olen Tekin sen tiedätte
Että jompikumpi lähtee
Aika taitaa olla lopussa.
Valmiina. . .
Nyt!
En kai myöhästynyt? -Et, kiitos vain.
Kiitos, tarvitsinkin tuota.
Paljon kiitoksia. -Keisarinnalta.
Loistavaa. Voititte.
Anna hänelle aarrekammiosta niin paljon kuin vahvin jaksaa kantaa.
Siinä se!
Kiitos.
Mitä nyt? -He veivät kaiken.
Gustavus! -Pysäyttäkää nuo!
Tuo ne takaisin. -Gustavus!
Tulta!
Suojaan, ystävät!
Uudelleen!
Päästäkää sisään!
Niin kuin huomaatte, sulttaani jahtaa minua edelleenkin.
Odottakaa! Älkää menkö! Tämä jatkuu.
En ole vielä lopussa. Älkää lähtekö.
Gustavus, Adolphus, Albrecht!
Olemme lähdössä sulttaanin omaisuus mukanamme!
Berthold! -Olen Desmond!
Olemme näyttelijöitä, emme mielikuvituksesi tuotteita.
Tulkaa takaisin!
Mitä sulttaani leikkii? Onhan nyt keskiviikko?
Olen todella pahoillani. . .
Teatteri on suljettu. Häipykää kaupungista huomenna.
Katsokaa näitä arvosteluja.
''Saltin näytelmä kuin totta.'' Wienin Äänitorvi.
''Arvokasta.'' Pariisin Kaiku. ''Loistava ilta.'' Glasgow Herald.
Hyvä poika. . . Ei hätää.
Tänne. . .
Oletko kunnossa?
Olenko kuollut? -Et.
Himpura! -Kuka sinä olet?
Paroni von Münchausenia ei ole. Hän elää vain tarinoissa.
Mene pois. Yritän kuolla. -Miksi?
Olen kyllästynyt maailmaan.
Ja maailma minuun. -Mutta miksi?
Miksi? Miksi?
Maailma on logiikkaa ja järkeä.
Tiedettä, edistystä.
Hydrauliikan lakeja, sosiaalista dynamiikkaa.
Sen ja tämän lakeja.
Ei mikään paikka kolmijalkaiselle kykloopille.
Eikä kurkkupuille ja viinimerille.
Ei mikään paikka minulle.
Mitä tarinassa tapahtui?
Sulttaanin palatsissa. Pakenitko vai kuolitko?
En tiedä. Siitä on kauan.
Mitä väliä sillä on? -On minulle.
Olen todella väsynyt. . .
Näkemiin. -Kerro.
Jatka. -Häivy!
Ole kiltti. -Haluatko todella tietää?
Lopettakaa!
Lopettakaa! Kuolemme kaikki!
Enkä ikinä kuule tarinan loppua.
Mihin matka? Tule takaisin.
Lopettakaa!
Odota. Tule takaisin!
Kirottu kakara!
Lopettakaa!
Pää alas.
Tapatat meidät molemmat. -Luulin, että halusit kuolla.
Niin, mutta minä olen tarpeeksi vanha.
Herrat, eikö nuo vihollisen kanuunat pitäisi hiljentää?
Ei. -Ei?
On keskiviikko. -Keskiviikko!
Turkkilaiset ovat pian muurilla.
Olet oikeasti paroni von Münchausen.
Tämä on loppumme.
Sukupolvien teatraaliset kyvyt lentävät taivaan tuuliin.
Sally?
lrti!
Sally, tule tänne! Senkin typerä, vanha pieru!
Sinun takiasi joudumme turkkilaisten kynsiin.
Mutta hän on se oikea paroni von Münchausen.
Usko minua. -Vauhtia!
Oikeasti.
Ole hiljaa! -Mutta hän on. . . ja voi pelastaa meidät.
Vai mitä? Hän hyppäsi tykinkuulan kyytiin. lhan oikeasti.
Hän lensi taivaalle norsujen ja sotilaiden yli.
Lopeta valehteleminen! -En valehtele.
Kyllä valehtelet. -Mutta se on totta.
Sotilaatkin näkivät hänet. Kysy heiltä.
He ovat kuolleet.
Mutta se on totta! -Eikä ole.
Nyt sinä valehtelet. -Minä en valehtele ikinä.
Sally, odota. Mikä sinua vaivaa?
En lentänyt kilometrejä.
Ehkä pari kilometriä. Enkä oikeastaan edes lentänyt.
Menomatkalla pidin mörssärin kuulasta -
ja tulomatkalla tykinkuulasta.
Olet täysi sekopää.
Ei sillä nyt ole väliä. Turkkilaiset valtaavat kaupungin.
Olin urani huipulla, Romeosta kuningas Leariksi.
Yleisö tappaa minut, jos kuolen nyt.
Pelasta meidät.
Älä tuota minulle pettymystä.
Olethan sinä paroni, vai mitä? -Olet ainoa toivomme.
Olet minun ainoa toivoni. -Rouvat. . .
Niin kauan kun minä -
Heronomous Carl Frederick, paroni von Münchausen -
elän ja hengitän, teillä ei ole hätää.
Muistutatte minua Katariina Suuresta -
jota en kerran huolinut vaimokseni.
Muistuttavatko kaikki?
Kyllä, yksi sieltä, toinen täältä.
Minulla on suunnitelma. Lähden heti matkaan -
ja etsin ainutlaatuiset apulaiseni.
Heidän avullaan pelastamme kaupungin.
Loistavaa, bravo! -Miten?
Tarvitsen apuanne. -Totta kai.
Mitä voimme tehdä? -Riisukaa ystävällisesti pöksynne.
Valtavasti alusvaatteita!
Eikö olekin kaunista? lhan kuin unelma.
Uusi, intiimi aika sarastaa.
Hän tappaa itsensä.
Mutta se olisi sen arvoista. -Riittää. Jatkakaa pumppaamista.
Parasta ilmoittaa tästä. -Olet oikeassa.
Ei, tarvitsemme yksinkertaisemman suunnitelman.
Näyttelijöillä on ilmapallo. He yrittävät pakoon.
Pidättäkää heidät.
Heittäkää heidät kaupungista. -Emme voi avata portteja.
Heittäkää sitten muurien yli. -Selvä.
Yrittävät pakoon? Mitä meistä ajateltaisiin, jos se onnistuisi?
Seuratkaa minua.
Tuokaa tikkaat tänne.
Paroni!
Onko Sallya näkynyt? -Ei.
Kiitos, kulta. -Seis. Pidätän teidät.
Päästäkää irti!
Tähdätkää! Tulta!
Palaan apujoukkojen kanssa. Älkää nujertuko.
Kaikille naisille, joilta vein suloiset silkit:
Älkää vilustuko! Au revoir!
Odota, Argus. Palaan pian. -Minä odotan!
Palaa pian.
Ei kuumalla ilmalla ja mielikuvituksella pitkälle pötkitä.
Himpura!
Pidä kiinni!
Kiitos. -Nyt pilasit kaiken.
Minun on pienennettävä liekkiä ja päästettävä sinut pois.
Minä tulen mukaan. -Ei tulisi kuuloonkaan.
Jos laskeudumme, osumme kirkkoon.
Etsitään apulaisesi ja palataan pian. -Niin minä olin ajatellut.
Mihin me menemme? -Kuuhun.
Mitä? Se kestää ikuisuuden.
Ei kestä. -Kestääpäs.
Miksi me sinne menemme? -Siellä näin Bertholdin viimeksi.
Oletko käynyt kuussa? -En.
Mielenkiintoinen paikka. Kuningaspari on viehättävä.
Olet kai kuullut heidän irrotettavista päistään?
Päät ottavat osaa älyllisiin tehtäviin erossa kropasta.
Ongelmana on se, että kropat ja päät eivät aina ole samaa mieltä.
Kai sinä uskot minua? -Yritän parhaani.
Pelottaako?
Ei todellakaan.
Entä sinua? -Ei todellakaan.
Nappaa naru!
Perillä ollaan.
Näytät erilaiselta, nuoremmalta.
Seikkailu nuorentaa minua.
Älä sinä nuorennu tai joudumme etsimään vaipanvaihtajan.
Näet, että olen yksi kuninkaan lempivieraista.
Meidät otetaan vastaan kuninkaallisin menoin.
Entä nyt?
Viimeinkin.
Bienvenuto alla luna! -Majesteetti!
Onpa mukava tavata taas.
Saanko esitellä ystäväni Sallyn. Kuun kuningas, tai pää ainakin.
Koko tittelini on kaiken kuningas, Re di tutto. Kutsu minua Rayksi.
Kuu on mitätön osa valtakuntaani. On niin paljon muutakin.
Vaikutat kärsivältä. Mikä sinua vaivaa?
Ei mikään. Etkö näe, että olen yhtä kosmoksen kanssa?
Etkö muuta pysty sanomaan? Oletko sokea tai jotain?
Anna kun selitän. Viime käyntisi jälkeen minun pääni -
jossa kaikki äly sijaitsee -
on hallinnut universumia.
Minä luon kaiken sen, mitä en tiedä.
Loin juuri kevään. llman minua ei olisi mitään, ei edes sinua.
Cogito ergo es. Ajattelen, joten olet olemassa.
Sekopää.
Siltä näyttää. Hän on selvästi suuruudenhullu.
Koko universumin kanssa ajan tasalla pysyminen -
vaatii keskittymistä.
Joten se, että sinä olet vapaalla, ei auta asiaa.
Tarinasi häiritsevät keskittymistäni.
Olet kuin moskiitto Taj Mahalilla.
llman minun seikkailujani sinä et olisi täällä.
Olenko nyt siis osa seikkailujasi?
Sehän nähdään. . .
Kuka sinut loi? Toivottavasti viihdytte! Ciao!
Ällöttävä ruumiini kuningattaren kanssa!
Lopeta. Väsyttää.
Mene pois! Hittolainen, hän ei kuule.
Haiseva, inhottava mies!
Noloa. Älkää katsoko, ehkä hän menee pois.
Kuvittele, että olimme joskus yhdessä. Emme edes sovi yhteen.
Hän roikkuu ravintoketjussa ja minä olen tähdissä.
Mene pois. Halveksin sinua.
Palasin! Minulla on taas huulet.
Ja aion käyttää niitä. Minä tässä, rakkauden norsusi!
Anna minulle bacio! -Syö ensin, kulta.
Totta. Ensin purtavaa, sitten pussattavaa.
Tarvitsen tämän.
Tämä ei onnistu ilman suuta.
Olen taas mukana kuvioissa.
Et mene minnekään.
Paroni! -lhastuttava majesteettinne!
Tunnen sinut.
Olet se pikkumies, joka yritti iskeä kuningattareni.
Se saa riittää, piccolo Casanova.
Mitä sinä tuijotat?
Noin, kyyhkyläiset. Ette varmaan viihdy.
Olen taas vapaa, voin keskittyä tärkeisiin asioihin.
Ryömi takaisin limaan. Ohi meni!
Olen sokea! Kuningaskunta nenäliinasta!
Päästäkää irti! Minulla ei ole aikaa ilmavaivoihin ja orgasmeihin.
Ei enää ruumiintoimintoja, kiitos.
Hyvästi, paroni.
''Kuninkaan lempivieras''? -Tämä häkki ei ole todellinen.
Se on osa kuninkaan hulluutta. -Kyllä se minusta oikealta tuntuu.
Taidat olla epäsuotuisalla tuulella. -Miten pelastamme kaupungin täältä?
Kaupunki on kunnossa.
Hyökkäys on ohi. He ovat turvassa. -Mistä tiedät?
Tiedän vain.
Mitä hittoa. . . Hyvä on, olen tulossa.
Tule ulos sieltä.
-Lopeta tuo!
Miksi teit tuon? -Ajattelin, että olet ilkeä.
Totta kai olen. Sinäkin olisit, jos törkkisin sinua.
Kuka sinä olet?
En muista. -Noin meille käy, jos emme pakene.
Miksi olet täällä? -Olen kiero konna.
Mitä olet tehnyt? -En muista.
Mistä tiedät olevasi kiero? -Ainakin siitä. . .
Että olen täällä. Ja toisekseen. . .
Olen näissä kahleissa.
Berthold!
Se on Berthold!
Minä tässä, paroni.
Tiesin, että löytäisin sinut. Sinun on palattava hoitelemaan sulttaani.
Sinä olet Berthold, vanha palvelijani.
Jalkarautojen on tarkoitus hidastaa vauhtia.
Pilailet. -Käytit niitä aina. Muistatko?
Olet seonnut! -Olen paroni von Münchausen.
Tämä on ajanhukkaa!
Parahin paroni! -Ariadne!
Olen pahoillani, ettemme voineet jutella aikaisemmin -
mutta Roger on niin hankala.
Missä Roger on?
Sängyssä kroppani kanssa tietenkin.
Lopeta!
Jos hän kuulee, että pääni on sinun luonasi. . .
Pian, hypätkää hiuksiini.
Miksi hän ääntelee kummasti?
Hänen kroppansa on kuninkaan luona joka. . .
. . . kutittelee hänen jalkojaan.
Berthold, tule mukaamme. -Ei tule kuuloonkaan.
Miksi ei? Pelottaako sinua? -Juuri niin!
Auta minua.
Vauhtia, kyytiin.
Pitäkää kiinni! -En halua karata.
lhanaa! Kutittelen sinua koko yön.
Tulee puhtaat varpulit. Kutikuti. . .
Tiedän, että rakastat tätä. Miksi et sano mitään?
Olet tyynynpurija.
Minun on mentävä Rogerin luo ennen kuin hän huomaa pään puuttuvan.
Ymmärrän sen hyvin. -Kulta, ota minut mukaan.
Maahan? -Kyllä!
llman kroppaa?
Luulin, että rakastat minussa kaikkea. -Niin. . . rakastankin.
Minä vain. . . -Meidän on mentävä!
Olet oikeassa. Se on mahdotonta.
Ota hiuskiehkura.
Yksi kiehkura! Ei koko helahoitoa.
Pidän sitä aarteenani. -Kuningas! Minun on mentävä.
Au revoir, parahin paroni.
Olen tulossa!
Vien sinut Kiinaan.
Luoja! Missä pääsi on?
Ei ihme, että olet niin hiljaa. Olen liian kovakourainen.
Etsin sen. Ollaan päälosilla.
Pelleilet? Tule ulos, kulta.
Et ole täällä. Missä olet? Olet paronin luona.
Olet sen pienen miehen luona.
Sanoit, ettei koolla ole väliä. Senkin puttana!
Etsin sen paronin käsiini ja tapan hänet!
Vauhtia!
Teen hänestä grillivartaan. Sybil, andiamo!
Nopeammin!
Ei onnistu. Berthold pystyy tuskin liikkumaan.
lrrota painot! -Tein sen jo.
Hän on liian vanha juoksemaan. -Puppua, hän on rapakunnossa.
Tule, Berthold.
Etsi hänet. Et pääse piiloon, paroni.
Mitä sinä katsot? Katso tuonne.
Tuolla hän on. Tuolla alhaalla!
Nyt jäit kiinni, paroni.
Tuolla he ovat! Onko nälkä, kulta?
Sinä hoidat paronin, sinä kaljun -
sinä hoidat pikkutytön, koska olet suosikkini. Ruokaa!
Sinä menet tuonne, minä tänne. -Olette lajinne viimeisiä!
Älä nyt jakaannu.
Apua!
Putoamme!
Älä nyt jätä minua, Sybil.
Olen viimeinkin vapaa! Kroppa kuoli.
Kroppa kuoli, eläköön pää! Se on ohi, finito!
Todistan, että pää voi elää ilman kroppaa! Olen kaikkivoipa!
Voi ei, aivastuttaa!
Hyvä tyttö, Sally.
Paroni von Münchausen! Onpa mukava nähdä.
lrti! -Olen Berthold, vanha palvelijasi.
Niin, se on jo käyty läpi.
Missä olemme? -Kuussa.
Niinkö? Sama vanha paroni, vai? -Voimmeko nyt mennä?
Alahan mennä!
Hetkinen, nyt alan tajuta.
Olen ollut täällä 20 vuotta. Siitä asti kun läksit viimeksi.
Jätit minut tänne. Senkin sika!
Läksit kuningattaren mukaan ja jätit minut lojumaan häkkiin.
Nyt tulet takaisin ja luulet, että seuraan sinua maailman ääriin.
Niin.
Hyvä on.
Tiedätkö, missä muu porukka on?
Ei ole aavistustakaan.
Juuri tällaisia juttuja kukaan ei koskaan usko.
Vai mitä, Berthold?
Mene sinä ensin -
sitten Sally.
Varovasti.
Sinun vuorosi.
Loppu! Finito! Naru loppui.
Tulen takaisin ylös. -Odota hetki.
Sido tämä päähän. -Mistä sinä tämän sait?
Leikkasin sen yläpäästä. -Yläpäästä?
Mistä muualtakaan?
Liitä se loppupäähän ja jatketaan matkaa.
Näppärää! Miksen minä keksinyt tuota?
Siksi hän on paroni ja minä vain prole.
Emme ikinä pääse kotiin!
Kaksi ja puoli prosenttia.
Ei riitä. -En tarjoa enempää.
Kaksi ja puoli prosenttia. Ota tai jätä.
Haluamme lisää!
Olen vielä yhtenä kappaleena.
Luulen. . . -En ymmärrä.
Laskeutumisemme tulivuori Etnaan -
olisi pitänyt hidastua nousevan kuuman ilman takia.
Kirottu vuori on ilmeisesti lakannut toimimasta.
Ei enää jättiläisiä.
Voinko auttaa teitä pieniä kuolevaisia?
Toivottavasti. Olen paroni von Münchausen.
Olet ehkä kuullut minusta. Etsimme kolmea miestä.
Yhdellä on erinomainen näkö, toisella loistava kuulo -
kolmas on todella suuri ja vahva.
Olemme kaikki todella suuria ja vahvoja.
Olen Vulcan, jumala.
Ja nämä jättiläiset ovat työntekijöitäni.
Kyklooppeja, jotka ovat nytkin matkalla töihin.
Myyn aseita ja laitteita kaikille, jotka maksavat niistä.
Kreikkalaisille, troijalaisille, roomalaisille, hunneille. . .
Ei ole minun vikani, että ne hullut teurastavat toisiansa.
Olette hitaita kuin etanat! Minä olen jumala!
Minulla on kaikki maailman aika! Kuulitteko?
Ennen työntekijöille maksettiin kerran tuhannessa vuodessa.
Nämä kinuavat sitä joka sadas vuosi. Kerrassaan törkeää!
Mikä tämä on? -Prototyyppi.
Mannertenvälinen RX -
tutkan kiertävä, moniydinkärkinen ydinohjus.
Mitä se tekee?
Tappaa vihollisen. -Kaikki viholliset?
Kaikki, heidän vaimonsa, lapset, lampaat, kissat ja koirat.
Kaikki, lopullisesti. -Kamalaa!
No. . .
Etuna on se, ettei kuolemaa tarvitse katsella.
Voi vain istua rauhassa, tuhansien kilometrien päässä -
ja vain painaa nappia.
Mitä hauskaa siinä on?
Meitä on moneksi.
Yllättyisitte. . .
Kelpaisiko murkina?
Herkullista!
Ei hassumpaa teetä, kun ottaa jumalten nektarit huomioon.
Olkaa niin kauan kuin haluatte. Teeseura on aina mukavaa.
Olen pahoillani, mutta joudumme lähtemään pian.
Meillä on kiire!
Tässä on kääpiöpalvelijani ja pikkupurtavat.
Albrecht! -Paroni! Berthold!
Mitä te täällä teette? -Etsimme sinua.
Aarre ei ole minulla. Tuhlasin. . . lahjoitin sen.
En halua aarretta. Albrecht, tässä on Sally.
Haluan, että tulet taistelemaan sulttaania vastaan.
En voi. En enää nyt, kun löysin itseni.
En oikeastaan halua olla suuri ja vahva ja kantaa tavaroita.
Haluan olla hempeä ja herkkä.
Minua kutsutaan kääpiöksi täällä. Se on ihanaa.
Hänestä on tullut kummallinen.
Hei.
Kulta, armaani!
Anteeksi. Saanko esitellä paroni von Münchausenin -
hänen ystävänsä Sallyn ja -
Bertholdin.
Ja tässä on Venus.
Jumalatar, vaimoni.
Olen täysin mykistynyt.
Rakkauteni, elämäni.
Olemassaoloni alfa ja omega. Minulla on sinulle lahja.
Timantti.
Sinulle, nuppuni.
Olet niin suloinen.
Taas timantti.
En valitettavasti pysty tarjoamaan yhtä loistavaa lahjaa -
mutta voin sanoa, että kauneutenne lyö laudalta Katariina Suurenkin.
Sain kerran kunnian kieltäytyä avioliitosta hänen kanssaan.
Tehän imartelette, paroni. -En tippaakaan!
En pätkääkään!
Miten tyylikkäät. . .
. . .viikset.
Tanssikaamme.
Tulkaa katsomaan tanssisalia.
Eikö olekin mukava. Rakennutimme sen vasta.
Tiedättekö?
Osaan tanssia. Katsokaa.
Osaathan sinäkin tanssia, Sally? -En.
Kiitos paljon.
Seis!
Paroni!
Voimmeko mennä?
Hei!
Lopeta! Tule alas!
Meidän on palattava pelastamaan kaupunki.
Paroni, ole kiltti. -Älä hätäile. Kaupunki on turvassa.
Paroni suutelee vaimoasi.
Mitä?
Sinä senkin lumppu! Lumppu! Lumppu!
Nyt riittää!
Odota!
Kulta! -Älä kullittele!
Tee jotain. Pelasta hänet!
Älä ole mustasukkainen, kulta. -En minä ole mustasukkainen.
Anna hänet takaisin.
Et anna minun pitää ystäviä. -Älä keiku siinä, letukka.
Letukka? -Minä voin vakuuttaa. . .
Olen jumalatar. Voin tehdä mitä haluan. -Minä olen jumala. Hiljaa!
Anteeksi. . .
Kiittämätön kuolevainen!
Saat vielä maksaa tästä! -Rouva on täysin syytön.
Laskekaa paroni alas. Hän on aina tuollainen.
Mitä teit niille? -Ahdasmielinen porvari!
Mitä teit paronille? -Haluatko paronin?
Saat pitää hänet! -Ei kiitos. . .
Nautitko tuosta?
Sainko sinut kiihtymään?
Hittolainen! En osaa uida.
Mitä tapahtuu? Olet taas vanha.
Minulta vietiin onni ja autuus. Ja se on sinun syytäsi.
Missä me olemme?
Vastaa!
Todennäköisin selitys olisi se -
että putosimme maailman läpi eteläisille merille.
Sinnehän on kamala matka! -No. . .
Olin onnellinen tulivuoressani. -Niin minäkin.
Saari!
Onko sillä tulivuori? -Lopeta tuo tulivuorista jauhaminen!
Minusta tuntuu, että siellä on tulivuori.
Se liikkuu.
Näen jotain H:lla alkavaa. -Merihirviö!
Se alkaa M :llä, ääliö! H niin kuin hirviö.
Syökö se meidät? -Jos onni suo.
Paroni!
Auta.
Hän näyttää kuolleelta. -Ei hän voi kuolla.
Hän ei näytä turhan pirteältä, vai mitä?
Onko kalassa yhtään lääkäriä?
Ei lääkäreitä!
Hänet on saatava kuivaan ja lämpimään. -Mitä tuo meteli on?
Se on. . . musiikkia.
Ei tuo ole musiikkia.
Katsokaa!
Valoa. Tulkaa!
Tännepäin. Varokaa.
Anteeksi.
Tarvitsemme apua.
-Ei lääkäreitä!
Kuulenko paronin äänen?
Täh?
Kuulenko paronin äänen?
Ei lääkäreitä! -Kuulenko paronin äänen?
Sanoin tuon juuri. Käytä trumpettia.
Adolphus. Gustavus. Oletteko te siinä ihan oikeasti?
Paroni! Berthold! Albrecht! -En usko tätä.
Tässä on Adolphus. Hän osuu maailman toiselta puolelta napakymppiin.
Tässä on Gustavus. Hän pystyy kaatamaan metsän henkäyksellä.
Ne olivat aikoja ne. Olimme vielä nuoria. . . ja elossa.
Miten niin? -Sitä on turha vastustella.
Emme me ole kuolleita. -Se on vain hyväksyttävä.
Täällä kaikki ovat kuolleita. Tämä on helvetti.
Taivas! -Helvetti!
Älkää olko tyhmiä!
lstukaa alas.
Kuolleena oleminen kestää pitkän aikaa.
Mitä sinä teet?
Sinä luovutat, vai mitä?
Et saa, en anna sinun luovuttaa. -Mene pois.
Entä Rose ja Daisy, isä ja kaikki muut?
Lupasit auttaa heitä. -He ovat täysin turvassa.
He pystyvät huolehtimaan itsestään.
Sitä paitsi on olemassa tärkeämpiäkin asioita.
Niin kuin esimerkiksi?
Senkin rasittava kakara!
Etkö voi antaa minun välillä kuolla rauhassa?
Bukefalokseni!
Kuulit kai minun huutoni.
Tämä on kai hyvä enne, vai mitä? -Niin. . .
Laittakaa soutuvene valmiiksi. Olkaa valmiita lähtemään.
Nuuska voi osoittautua todella hyödylliseksi.
En enää ikinä syö kalaa.
Missä paroni on? -Paroni?
Missä olet, paroni?
Paroni!
Tulkaa jo. En jaksa kannatella tätä ikuisesti.
Katso! Olemme perillä.
Ja lippukin liehuu vielä. Minähän käskin olla huolehtimatta.
Luoja, sulttaanin armeija. Äkkiä takaisin kalaan!
He haluavat taistella. Käydään kimppuun.
Lasken kolmeen.
Gustavus! Puhalla heidät takaisin Vähään-Aasiaan!
Adolphus! Etsi sulttaani ja ammu hänet!
Albrecht, souda meidät rantaan. Berthold. . . ole hyödyksi.
Etkö voisi laskea neljään?
Me uppoamme.
Jättäkää vene!
Luulen, että vene jättää meidät.
En osaa vieläkään uida.
Tämä on hirvittävää.
Varsinainen soppa! Olen yleensä aina voiton puolella.
Olet liian kilpaileva. -Albrecht on hyödytön.
Voimme saman tien luovuttaa. -Et saa sanoa noin. Et sinä!
Jos hyökkäämme kahta kautta, aiheutamme yllätyskaaoksen.
Albrecht ja Gustavus hoitavat tärkeimmät tehtävät ja. . .
Paroni. -Älä keskeytä. Mitä nyt?
Tämä ei onnistu.
He ovat vanhoja ja väsyneitä. Se oli silloin joskus.
Etkö näe?
Mihin matka? -Antautumaan.
Lupasin järjestää piirityksen, ja nyt olemme täällä.
Jos haluat vielä nähdä paroni von Münchausenin, tee jotain!
Et voi antautua. He voivat tappaa sinut.
Ja sitten olimme siellä haisevassa kalassa ihan turhaan.
Selvä. 28. päivä perjantaina antaudutte. Siihen on kolme viikkoa.
Sovitaan yksityiskohdista myöhemmin. -Ei, te antaudutte.
Tästähän puhuttiin. Te antaudutte. -Me olemme voitolla!
Me antauduimme viimeksi. Nyt on teidän vuoronne.
Entä neitsyet? -Unohda ne. Ne ovat loppu.
Yritetään saada aikaan sivistynyt sopimus -
jolla turvataan maailma, joka on valmis tieteelle. . .
Mutta ei paroni von Münchausenille!
Vanha hullu! -Niin taidan olla.
Apua, murha! Kuka päästi tuon telttaan?
Jos vieläkin haluat pääni, ole hyvä ja ota.
Olen kyllästynyt siihen. -Hakekaa mestaaja!
Oletteko vieläkin järkevä, herra Jackson?
Kuinka moni menehtyi tässä teidän järkevässä sodassanne?
Maailmassa on sääntöjä. Kuuhun ei voi lentää, eikä kuolemaa välttää.
On katsottava totuutta silmiin eikä elettävä kuin tuollainen hölmö -
joka saa sitten tahmaisen lopun.
Entä kuuluisat viimeiset sanat? -Ei vielä.
''Ei vielä''? Oliko tuo kuuluisaa? -Mikä typerys.
Mestaaja! Mestaa.
Se osui!
Pysäyttäkää hänet.
Tiesin, että pystyisimme siihen. Kaikki yhdessä.
Hyvä hönkäisy, Gustavus.
Nyt he tulevat. -Vauhtia.
Juokse, Berthold.
Ole hyödyksi. En minä voi kaikkea tehdä.
Tännepäin.
Sinne juuri.
Hellästi tällä kertaa.
Hellästi!
Se onnistui!
Uskomatonta! Me voitimme!
Tulkaa takaisin! -Me voitimme!
Tietenkin.
Laske minut alas.
Hän on kirkontornissa.
Tuolla hän on. Ampukaa!
Hakekaa lääkäri ja äkkiä!
Älä jätä minua, paroni. -lrti. Antakaa hänelle ilmaa.
Tuolta tulee lääkäri.
Huolehdi Sallysta. -Ei lääkäreitä. . .
Ei lääkäreitä.
Mene pois! Jätä hänet rauhaan!
Sally hermostuu.
Lopeta!
Hän kuoli.
TÄSSÄ LEPÄÄ PARONl VON MÜNCHAUSEN
Se oli yksi monista kerroista, jolloin kuolin.
Kokemus, jota suosittelen lämpimästi.
Joten arvokkaiden avustajieni avulla -
päihitin turkkilaiset ja pelastin päivän.
Siitä päivästä eteenpäin kaikki, jotka kynnelle kykenivät -
elivät onnellisina elämänsä loppuun asti.
Lopettakaa tämä hölynpöly heti!
Pidätän teidät -
naurettavien tarinoiden kertomisesta vaarallisina aikoina -
kun vihollinen on kaupungin portilla. Pidättäkää hänet!
Avatkaa portit!
Käsken teitä pidättämään hänet heti!
Minulla on käskyvalta.
Pidättäkää hänet! -Avatkaa portit.
Tännepäin.
Tulkaa. -Älkää avatko portteja.
Sulttaani odottaa. Emmekä me ole antautumassa.
Avatkaa portit.
Tulkaa mukaan!
Älkää avatko portteja.
Takaisin! Älkää avatko portteja.
Seuratkaa minua.
Portit pysyvät kiinni. -Avatkaa portit.
Ampukaa kaikki, jotka eivät tottele käskyjäni.
Pysykää paikoillanne.
Avatkaa portit. Nauttikaamme päivästä.
Tietämättömyys on ihmisille tuhoksi. Miekat esiin!
Ei! Väärin.
Avatkaa portit.
Ampukaa heidät!
Ampukaa heidät heti!
Maanpetosta!
Aivan. Pidätän teidät kaikki.
Bukefalokseni. . .
Kauniita naisia. . .
Se ei ollut vain tarinaa, vai mitä?
HENRY SALT & TYTÄR
Suomennos IFT 2CD:n version yhdeksi liimasi Masa